Træhuleklubben Cincinnati, Ohio
Medlemsværdige
INSPIRERENDE TALE AF FØRSTEDAMEN I OHIO
Det var 2. maj, 1934.
Selvom Depressionen var i fuld sving rundt om i verden, -
- virkede den fjern fra den verden, jeg kendte.
Jeg var fokuseret på en ting.
Jeg ville være reporter.
Jeg var mere spændt den dag, end jeg nogensinde havde været før.
Næste stop, Clifton og Ludlow. Alle klar til Clifton og Ludlow.
Hvis jeg skyndte mig, kunne jeg se far i hans bilhandel.
KITTREDGE Automobiler
Far. Far. Far, se, jeg skrev min artikel færdig.
Det er flot, skat.
- Ønsk mig held. - Du kan, søde.
Tag dem med storm.
Hun bliver reporter.
Vent bare og se.
KITTREDGE Automobiler
Vagabondkriminalitet overalt i Ohio Valley.
Køb avisen her.
Vagabondkriminalitet...
Min bror Charlie havde arrangeret en introduktion -
- hos Cincinnati Register.
Selvom jeg gik ind som gæst, -
- var jeg sikker på, jeg ville komme ud som journalist.
Hvordan kunne jeg have vidst, hvad livet ville byde på?
Jeg troede, jeg var klar.
Syv, tak?
Undskyld mig, mr. Peabody? Sir?
- Charlie Kittredges søster. - Kit, sir.
Billy, jeg er kun 19. Jeg er ikke en sir endnu. Men tak. Kom.
Charlie sagde, du ville se en redaktion og se.
Wauv, Cincinnati Register.
- Okay. Hvor er redaktøren? - Gibson? Der, hvorfor?
Jeg har skrevet en artikel, som du gerne må give ham.
- Som hvad? - Du gerne må give ham, til tryk.
Det er din spøg.
Det er det ikke. Hun spøger ikke.
Jeg spøger ikke. Verdensudstillingen i Chicago.
Jeg har interviewet flere, der har været der.
Øjenvidner.
Er det det? Vil du have den trykt?
Ja, tak.
Man vader ikke bare ind til redaktøren -
- og forventer, han trykker ens artikel.
Tragedien er, at jeg overhovedet har betalt dig for at skrive det.
Jeg vil have noget nyt. Jeg vil have noget friskt.
Jeg vil have noget virkeligt, før jeg...
Hvad med jeg ser på den?
Tak, Billy, vil du det?
Jeg venter bare her.
Men tag dig god tid.
Nej. Du kan komme tilbage en anden gang.
Det er også okay.
Han læser den kun, Ruthie.
Måske giver han den ikke til mr. Gibson.
Du kommer for sent.
Ved mor, du kommer med mig?
Mor, jeg går over til Kits hus sammen med Frances.
- Ja, søde. - Nu ved hun det.
Goddag.
Kom så.
Jeg bliver taget i ed i Træhulen Jeg bliver taget i ed i Træhulen.
Goddag.
Hej.
Ved I, om dem der bor her er interesseret i en handel.
- Måske. - Hvad er en handel?
Et bytte.
Min partner her og mig arbejder for mad og...
- Jeg hedder Will, det er Countee. - Hej.
Mor er ude bagved med haveklubben. Følg mig.
Jeg bliver taget i ed i Træhulen
Det hele ordner sig. Det hele bliver fint.
Jeg hørte, I flytter, Louise.
Min mand er rejst -
- og vi bor på Netherland, til han skriver.
Netherland Plaza Hotel?
Det skulle være flot.
Det ville vi gerne se.
Margaret, se.
Mor.
Vagabonder. Vi kan ikke stole på dem.
Goddag.
Kan jeg hjælpe jer?
- Mor, det er Will og hans ven... - Countee.
Og de vil handle, hvilket vil sige arbejde for mad.
Jeg kan ordne næsten alt.
Vinduer, -
- stakitter, alle slags maskiner.
Vi er troværdige og ansvarlige.
Kom tilbage i morgen.
- Så se vi på det. - Tak.
Øjeblik.
Du skal ikke fodre dem.
Vil I ikke have lidt mad, før I går?
Tak, madam, men vi arbejder først.
I må ikke gå sultne.
Skynd jer. Jeg har allerede set mrs. Culver hoppe i nødderne.
Hvem ved, hvad hun gør med brødet?
Tag det som et forskud.
Tag bare.
Okay, som et forskud. Tak.
- Vi arbejder det af i morgen. - Så ses vi der.
Kom, Countee.
Min mand siger sult dem.
Ellers flokkes de i byen.
Åh, Louise.
Jeg kan ikke lade være at tænke på, at de er nogens børn.
Will, kom.
Okay, alle. På jeres pladser.
"Medlemsværdige."
Eleanor Roosevelt. Amelia Earhart.
Kit, Ruthie, Frances -
- og snart Florence.
Sværger du, Florence Stone, -
- at være to mod Træhuleklubben og kun Træhuleklubben, -
- så længe du lever?
Ja.
Og hvis nogen skulle invitere dig med i 9th Street klubben?
Så griner jeg dem op i ansigtet.
Du skal sige, "Så afslår jeg."
Så afslår jeg...
...og griner.
Nu tager Ruthie det hellige vand fra den hellige hylde.
Det er allerede i den hellige skål.
Godt.
Træhulemedlemmer og potentielle Træhulemedlemmer, -
- tag jeres højre hånd og placer den i skålen.
Vi er et.
Lig nu to fingre over jeres hjerte, sådan her, -
- og sig den hellige Træhule ed.
Alle i kor:
- Jeg sværger at være tro... - Betty Lou.
Robert, gør noget!
- Sir...? - Ja.
- Det skal nok gå. - Nej, vent med det.
- Frances, se. - Det er din seng.
- Hvad betyder det? - Møblerne.
"Tvangsauktion efter ordre fra banken."
Det betyder, banken tager vores hus.
Ruthie, er det ikke din fars bank?
Kan du ikke få det tilbage?
Bare lad dem løbe. Betty Lou. Bare lad dem løbe.
Sikke en skam. Det anede jeg ikke.
Han mistede sit job, Lorraine.
De har solgt æg for at klare sig.
- Vil I undskylde mig? - Bare lad dem løbe, okay?
Kom så.
Men mit billede er ikke oppe på medlemsværdig væggen endnu.
Florence.
Alle ser på, Lou.
Betty Lou.
Det gør mig ondt.
- Kom. - Hvor tager de hen?
Det ved jeg ikke.
Det gør mig ondt, Barbara.
Der er hun. Hvordan har min pige det?
- Far, far. - Kom her.
- Hvad er der galt? - Far, se.
"Familien Stone mister deres hus."
Derfor er eventyr mine yndlingshistorier, -
- for uanset hvor skræmmende det bliver, -
- lever alle lykkeligt til sidst.
Og ofte med noget pænt tøj.
Tak, Ruthie. Tak. Tak, Ruthie.
Ved nogen, hvor Frances Stone er?
Hun er rejst.
Hun er hos noget familie.
- Ja, i en vagabondjungle et sted. - Stop, Roger.
Frances Stone er en ussel æggesælger -
- og alle ved det. Hendes tøj var af fodersække.
Roger. Ruthie, ikke et ord mere.
Det er vist passende at sige nu, -
- at den sidste klasseopgave før sommerferien -
- er at hjælpe i et suppekøkken, -
- hvor de giver mad til de trængende.
Min far siger, at dem der spiser der -
- er vagabonder, der nasser. Derfor er der depression.
Jeg forstår, Roger.
Derfor kan enhver, der ikke ønsker at hjælpe, -
- skrive en stil på 1500 ord om frivilligt arbejdes historie.
Roger leder mit hold i suppekøkkenet.
Han er en sød dreng.
Han er en forfærdelig dreng. Han ville bare ikke skrive den opgave.
Grace Hun er for dyr for mig
Mor, se. Hun er helt alene.
Stakkel.
"Grace. Hun er for dyr for mig."
Kan vi ikke tage hende?
Hva...? Nej.
Hun kan være min fødselsdagsgave for det her år og næste år -
- og for altid.
Jeg er ked af det, søde.
Hvad siger du, Grace?
Okay, det siger jeg til hende.
Hun lover at være stille og kun spise smuler -
- og være den bedste hund, I kan tænke jer.
Kan vi i det mindste tage hende med hjem i en lille bitte nat?
Hvordan kan du afvise det ansigt?
Mor.
Kom nu, kom nu.
Okay, men kun en nat.
Hun sagde ja. Hun sagde ja. Du kommer med hjem.
VÆRELSER TIL LEJE
Jeg tager mig af dig. Bare rolig.
Smoots VANDREHJEM
Hjælp. Stop ham.
- Hjælp, stop, stop ham. - Hjælp.
- Stop ham. Politi. - Hvad skete der?
Så I det? I fuldt dagslys.
- Han tog min pung. - Er du okay?
- Ja, madam. - Hvilken farve var pungen?
Den var rød. Min søn havde lavet den til mig.
Så du hans tatovering?
Den var sær. Lidt som en fugl.
Det gik så hurtigt, jeg ikke så den.
Jeg så bare, at han var en vagabond.
Tag din hund.
Rød pung tatovering
Jeg spiste sent frokost, Margaret.
Gem det til senere.
- Mere farsbrød, onkel Hendrick? - Nej tak.
Jack, bliv du ved at støtte præsidenten og hans New Deal, -
- så ser du, hvad der sker med landet.
- Din egen søn forlod college. - Han udsatte det bare.
- Ikke, far? - For at gå med -
- i et af de der programmer.
CCC er et godt program, Hendrick. Charlie bygger parker og veje...
Og sender penge hjem, fordi forretningen går lidt langsomt.
Det er ingen skam at hjælpe familien.
Det er svært at se dig sådan, Margaret.
Gemmer rester.
Vi kan godt lide rester.
- Jeg må hellere komme hjem. - Nej. Bliv endelig længere.
Du tror, jeg taler dommedag.
Men jeg siger dig. Når folk bor lever evne -
- i huse der er for store til deres lommer...
Hvad er det for en lyd?
Nå, du har ikke mødt vores nyeste medlem, Grace.
Hun er normalt stille, onkel Hendrick.
- Undtagen når hun snorker. - Og så savler hun.
Jeg ville mene, at det sidste I har brug for er en mund mere.
Heldigvis spiser hun ikke så meget.
Kom, Grace. Kom.
God pige.
Burde I drenge ikke komme tilbage til hvor end I bor?
Jo, sir.
Hovedstaden i North Dakota? Tjep.
Bismarck.
Se til din mor ikke knokler for meget.
GRATIS SUPPE TIL DE ARBEJDSLØSE
Det er utroligt, at ingen af de mennesker har penge til mad.
Kom herover og skær brød til alle -
- bag i køen, lige der.
- Vil du have noget brød? - Tak, søde.
Undskyld mig.
Far.
Jeg prøvede.
Hvor er hun?
Hun er oppe i træhulen.
Kit.
Kit, jeg ved, du er deroppe.
Jeg forstår, hvis du er vred på mig -
- eller pinligt berørt.
Vær sød at komme ned, skat. Jeg vil gerne forklare.
Kit.
Hvorfor var du der, far?
Banken tog bilforretningen.
- Gjorde Ruthies far det imod os? - Kit.
Det er ikke personligt.
Mister vi huset nu?
Vi skal nok klare os.
Hvor er vores bil?
Far.
Vi skal nok klare os.
Hej, Kit, er din far god nok til at spise i suppekøkkenet?
Bare ignorer dem.
Nu begynder Kit nok at opdrætte høns, sælge æg -
- og gå i fodersækkekjoler lige som Frances gjorde.
Hvad er en fodersækkekjole?
Det er en kjole lavet af hønsefodersække.
Skal du gå i det, Kit?
Selvfølgelig. Når hendes familie sælger æg.
Vi sælger ikke æg.
Så er det kun et skridt fra fattiggården.
Kom og køb høns og æg hos Kit Kittredge.
I er en flok nasserøve.
Kom her og sig det en gang til, Roger.
Okay. I er en flok nasserøve.
Hvad er der bag dig?
Har du nogen æg?
Hvor meget koste æggene, Roger?
Se mr. Fjerbukser.
Hvordan går det med...
...planchen?
- Men, mor, det var Rogers skyld. - Åh, Kit.
Du må ikke tage alt, hvad folk siger, så personligt.
Alle har problemer for tiden.
Faktisk måtte vi flytte dig op på loftet.
Loftet? Hvorfor?
Din mor og jeg har besluttet at tage lejere ind.
Lejere? Som i -
- fremmede?
Skal de komme og bo i vores hus -
- og spise vores mad og sidde i vores sofa?
Det er ingen skam, søde.
Mange folk gør det for at overleve.
Vi begynder ikke at sælge æg, vel?
Det var ikke planen.
Det er kun midlertidigt, søde, det lover jeg.
Hør, -
- i Chicago -
- finder jeg et godt job, før du kan sige "Plymouth."
Chicago?
Hvad? Rejser du?
- Jeg har... - Nej.
- Kit.
Du sagde, vi ville klare os.
Vi klarer os ikke, hvis vi ikke er sammen.
Lad det ikke slå dig.
Da jeg var omkring 14 år, -
- byttede min far nogle gamle maskiner for en brugt Ford T.
Engang var jeg ved at starte den -
- og så knækkede håndsvinget.
Bilen stønnede bare og døde så der midt på gården.
Jeg ville skrotte den, da min far kom hen -
- og sagde, "Lad det ikke slå dig, søn."
Lad det ikke slå dig.
Han kørte den fem år mere.
Så om det er en gammel Fort T, -
- eller et farvebånd, -
- eller at tage til Chicago for at finde arbejde, -
- så må vi ikke lade det slå os.
Kom.
Det er sengetid.
Hvad hvis du ikke kommer tilbage?
Jeg, Jack Kittredge, -
- sværger -
- at skrive til dig en gang om ugen.
Og der er intet i denne verden, -
- der kunne holde mig fra dig.
Lover du det, far?
Virkelig lover?
Det gør jeg.
Jeg elsker dig, far.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig, søde.
NATIONALE BUSRUTER
17. juni, 1934. Kære far.
Tak for brevet. Vi savner også dig og håber, du finder arbejde i Chicago.
Herhjemme er der travlt.
Skolen er ovre og jeg kan ikke ringe, for telefonen er lukket.
Ingen telefon?
Så nu laver jeg ikke andet end at gøre rent og feje og folde -
- og stryge og tørre og lave mad.
Og folde og gøre rent og stryge og lave mere mad.
Mine store planer om at blive reporter er lagt lidt i baggrunden.
Misforstå mig ikke, far. Jeg klager ikke. Jeg -
- okay, jeg klager mig.
Huset er stoppet med lejere, så vi har travlt.
Mrs. Howard og Stirling flyttede ind på mit værelse.
Vi er der næsten, babe.
- Babe. - Babe.
Det bliver sært at have en dreng fra min klasse her.
Jeg vender mig nok til det.
Mor flyttede ind i syrummet for at få plads til en mere.
Det var rigtigt smart af hende.
Nu er dit værelse miss Dooleys, -
- en danseinstruktør der gerne øver sig ude bagved.
Selvom jeg ikke tror, at mrs. Howard billiger det.
Vidste du, at mor delte stuen -
- for at gøre plads til miss Bond, en omrejsende bibliotekar?
Hvis hun bare kunne lære forskellen mellem speeder og bremse...
I dækning!
Så var alle mere rolige.
Hvor blev alle af?
Vi har brugt -
- Millies Fråds Ikke Tips -
- til at få mad nok.
Så som at skære toast ud -
- så en skive er tre måltider.
Mor siger, det er magi.
Den ægte magiker er den nye lejer...
Jefferson J. Berk, -
- mester af vildledelse, greve af bedrageri -
- og stor udbryderkonge.
Se efter. Jeg skal bruge en frivillig.
Unge mand.
- Og navnet? - Stirling.
Stirling.
- Må jeg give dig dem her på? - Ja.
Kom med mig.
Bemærk de stærke stålhåndjern. Kan du slippe ud af dem?
- Er du sikker? - Ja.
Er du sikker?
Det eneste, der kan få dig ud, er den her nøgle.
Håber vi. Den kan gå i baglås.
Og så skal vi skære dig ud af dem.
Nå, sådan der. Okay, vil du holde nøglen for mig?
Ja.
Pas på den. Vil du give mig dem på?
Ja.
Nå.
Skal jeg befri mig selv fra dem her?
Med rå muskelkraft eller med magi?
- Magi. - Magi.
Okay så. Okay så.
Lad os tælle. Se hvor længe det tager.
En, to, tre...
- Hvordan gjorde du det? - Det er magi.
Og far, husk nu, at jeg savner dig mere, end du aner.
Det gør vi alle. Det må du aldrig glemme.
Hej.
Undskyld.
Allergi.
De er fra dit værelse.
Bare læg dem der.
Jeg lægger dem på plads.
Er det -
- Ernie Lombardi?
Jep.
Et foto af Schnoz.
Vidste du, at han er den største spiller på holdet?
1,90, 104 kg.
Han er min yndling.
Det er sjovt. Han har en kæmpe næse og du har...
Kæmpe ører.
Det ved jeg.
Det er derfor, jeg kan lide ham.
Jeg er ked af, vi har fortrængt dig.
Det er okay. Jeg kan få skrevet mere her.
- Hvad skriver du? - Avisartikler.
- Til din familie? - Og Cincinnati Register.
Skriver du for avisen?
Jeg er ikke blevet "trykt" trykt endnu. Men jeg håber.
Min brors ven er en stor reporter for Register.
Desværre, ikke for Register.
Men alle vil høre om verdensudstillingen.
Alle og deres grandfætter har skrevet om Verdensudstillingen.
- Ved du, hvad mr. Gibson siger? - Ja, gør det.
Jeg vil have noget nyt, friskt.
Noget virkeligt. Ingen forsødelser, drenge.
Dette er Cincinnati Register, et klart, koldt lys -
- i et hav a sentimentalt bras.
Hvad var du ved at sige, mr...?
Peabody. Sir, William Peabody og ikke noget.
Jeg citerede dig bare, sir.
Vent, mr. Gibson.
Nå.
Goddag, søde, hvad hedder du?
Kit Kittredge. Faktisk Margaret Mildred -
- efter min mor og tante.
Men da jeg var lille, sang min far:
Pak dine problemer væk i dit kit.
Det blev hængende.
Sir.
- Fascinerende. - Vent.
Jeg har skrevet en artikel, du bør udgive.
Jamen, mange tak.
Og for resten læsper jeg ikke.
MAGI For unge tryllekunstnere
Ups.
Er du okay?
Ja, så længe hornet virker.
Skulle det være en bog?
- Jeg har ikke tid til at læse. - Det skal du tage dig.
Det er en vidunderlig måde at komme, hvor du vil.
Jeg er lige blevet færdig med den her.
Robin Hood?
Han stjæler fra de rige og giver til de fattige.
- Hvad sker der med ham? - De må han fortælle.
Vil du have en, Countee?
Jeg kan kun læse vagabond.
Det har jeg aldrig prøvet.
Hvis jeg lærer dig at læse, så lærer du mig vagabond?
Det ville være dejligt.
Hvad med den her?
Tak.
- Men den er kun til låns. - Okay.
Will?
Er du okay?
Will?
Du skal have mr. Kittredges gamle støvler.
Det kan jeg ikke.
Du arbejder godt. Mere end dig og Countee spiser for.
Jeg insisterer på, du tager dem, før de der falder af.
Tak.
Kom nu.
- Miss Bond. - Mrs. Kittredge.
Will.
Ruthie.
Hej, Ruthie. Hvad er der galt?
- Morgen. - Vi skal på ferie.
Myrtle Beach i 10 dage fra på fredag.
- Og det er skidt fordi...? - Der er meget sjovere her.
Jeg taler kun om jer derhjemme. Spørg min mor.
Den anden dag fortalte jeg om dig, miss Dooley.
Tak.
Hun sagde ikke, hvad hun sagde om dig.
Ved du, hvad du har brug for? En lille roman.
Hvad skriver du?
Du gav mig en god ide til en artikel.
Jeg vil skrive den ned, før jeg glemmer den.
Her.
Jeg gør det for dig, så kan du skrive den ind, okay?
- Er du sikker? - Af sted.,
- Tak, Ruthie. - Jeg har det helt rigtige.
De passer godt.
Tak.
Smukt.
CINCINNATI REGISTER
Ønsk mig held.
Hvem er det?
Margaret Mildred Kittredge.
- Hvad vil du? - Udgives.
Hvordan siger jeg det pænt?
- Du har ikke læst den! - Det er hun ked af.
- Kom, Kit. - Ja, jeg er ked af det.
Af at du ikke ser en god historie, -
- når den står lige udenfor din dør.
Hvad sagde du?
Portræt af et vandrehjem, sir. Det er friskt, nyt, virkeligt.
Det du holder i hånden, sir, er den historie, du har søgt.
Du kan smide mig ud, hvis du vil, men læs det hellere først.
"Et barns syn på depressionen."
Af Kit Kittredge, 10 år.
Det er nok.
Skrev du det?
Ja.
Ikke dårligt.
- Printer du det, mr. Gibson? - Desværre.
"Ikke dårligt" er godt, -
- men ikke godt nok.
Bliv ved at prøve. Vi betaler en penny per ord for freelance.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte.
Og ved du hvad? De betaler en penny per ord.
Så jeg kan tjene to eller tre dollars på bare en artikel.
Jeg tænkte på en historie om dig og Countee, hvis jeg må, Will.
Hvad er der ved os?
Det vil jeg finde ud af, skygge jer i en dag.
- Det er reporter snak. - Ja.
Faktisk er jeg på vej ud for at hente nogle ting -
- i min lejr.
Du kan komme med.
Med mindre du har brug for os, mor.
Nej, jeg klarer mig.
Kom, Countee.
Ruthie, Stirling. Vil I være mine assistenter?
- Får vi løn? - Nej.
- Okay. - Ja.
Will, Countee sagde noget om at læse vagabondtegn?
Han kan læse et tegn på en stolpe 200 meter væk.
Han har reddet mig tit.
Hvilke slags tegn på en stolpe?
Dem vagabonder hjælper hinanden med.
- Kan du se det? - Det ligner en kat.
Det er en kat. Det er et godt tegn.
Det betyder, der bor en flink dame.
De færreste vil se vagabonder.
Du havde en kat, Kit.
- Vi havde en kat. - Jeg bor derovre. Har jeg en kat?
- Jeg håber, vi har en kat. - Det har I da.
Desværre, Ruthie.
Men I har et fiskeben.
- Hvad betyder det? - Godt skrald.
Hvordan er det at ride på toget, Will?
Toget fløjter.
Maskinen ryger og man løber og hopper.
Så lader man det føre en til et helt nyt liv.
- Man føler sig fri. Ikke, Countee? - Nemlig.
Hvor er hjemme, Will?
Texas.
Vi havde en gård. Afgrøderne fejlede to år i træk.
Far kæmpede for den, men da den røg, -
- tog de vestpå med Belle og Evelyn og mine små søstre.
De ville have mig med, -
- men det var på tide, jeg blev selvstændig, -
- så jeg red på toget, fik et par venner og arbejdede, hvor jeg kunne.
Så mødte jeg Countee og hans far i Oklahoma for 14 måneder siden.
Vi holdt sammen siden da.
- Vi kaldte os... - "De tre musketerer."
Ja, det gjorde vi.
Og så kom influenzaen.
Og min far klarede det ikke.
Nu er det bare os.
Tak Gud for at jeg har ham.
Vi tager snart til Californien -
- og møder resten af familien. - Vil de synes om mig?
Nej.
Jeg driller bare. Kom, lad os gå.
Lad os komme videre.
Ved du, hvad det er?
- Betyder det, vi er tæt på? - Vi er tæt på en vagabondjungle.
Hvad er en vagabond?
En der rider på toget for at finde arbejde.
Som mange af de folk her.
Her er det. Hjem, kære hjem.
Kom.
Livet i en vagabondjungle er svært. De folk havde engang huse og jobs.
Vi er vist alle kun lidt uheld væk -
- fra at ende samme sted.
Eddie, dernede.
Hver dag er en kamp for mad.
I de fleste lejre deler vagabonder.
Grøntsager, kartofler og på en god dag måske kød.
Må jeg tage et par billeder af jer?
Selvfølgelig.
De hælder det hele i en gryde og kalder det vagabondstuvning.
- Man giver, når man kan. - Fik du kød?
Dem der ikke kan, prøver hårdere næste dag.
Men alle er velkomne til at dele.
De har endda en butik, -
- hvor man ligger det, man ikke bruger.
For det meste virker de som en pålidelig flok mennesker.
Men de må have mange problemer.
Det første tegn en vagabond lærer er fare.
De måtte beskytte sig selv -
- og hinanden.
Når det er svære tider, skal nogen have skylden.
Vagabonder er nok et nemt mål.
Det er her.
Soveværelse.
Stue.
Badeværelse.
- Bibliotek. - Kom indenfor.
- Sover I her? - Hej, dok.
Will.
Hvordan har Countees hals det?
- Den har det meget bedre. Tak. - Godt.
Robin Hood, hva'?
Ja.
Dok, hvad synes du om en, -
- som stjæler fra de rige og giver til de fattige?
Er han god eller ond?
Jeg må nok sige god.
Ja, det synes jeg også.
Vi ses, dok.
Will.
Hej. Kom herud. I skal møde en.
- Okay. - Okay.
Velkommen.
Sheldon Pennington III.
- Stirling Howard IV. - Kit Kittredge I.
Jeg hedder Ruthie.
Vi er venner med Will og Countee.
Pennington er mit navn, aktier var min gavn.
Min far var også i aktier.
Med tryk på "var."
Du finder mange her, der var det ene eller andet.
Når jeg får noget arbejde, -
- får jeg min kone og mine to børn op.
En af dem er på din alder.
Stirling Howard IV, -
- hvor har du været?
Med Will og Countee i vagabondjunglen.
Der skal I aldrig tage ham hen igen, okay?
Aldrig.
Ja, madam.
Det var ikke hans skyld.
- Jeg var bare... - Jeg gav dem lov, Louise.
Undskyld os.
Jeg advarede dig imod de vagabonder.
- Mor... - De er kriminelle.
- Næste gang spørger du mig. - Jeg skal gå.
Kom.
- Undskyld, mor. - Du behøver ikke undskylde.
Vi har bare ikke råd til at genre lejerne.
Her, sæt dig hos mig.
Jeg ønskede aldrig det her for dig.
Du burde være -
- ude at lege, ikke bekymre dig om lejere og afbetalinger -
- og at sælge æg.
Sælge hvad?
- Æg. - Men vi har ikke høns.
Jo, vi har. Tante Millie sendte dem.
Kit, det vil hjælpe os.
- Nej. - Kit.
Alle ved, at sælge æg er et skridt fra fattiggården.
Margaret Mildred.
Se på mig.
At sælge æg, dyrke grøntsager og genbruge alt -
- er det eneste, der holder os fra fattiggården.
Og det er enten det eller skulle bo hos onkel Hendrick.
Indtil din far finder arbejde.
Hvad skal det være?
Hønsene eller onklen?
Jeg tager hønsene.
Tak, tak.
Tak. Tak. Jeg, Jefferson J. Berk, -
- vil få en person til at svæve.
Levitation?
Ingen snyd eller afledning.
Lige for næsen af jer får jeg en herinde til at svæve.
Vægtløs.
En frivillig.
Miss Bond?
Jeg har aldrig fået en bibliotekar til at svæve.
Hvad med en danseinstruktør?
Ja, men det er en lang historie.
- Kom, miss Bond. - Nej.
- Jo. - Nej, Mr. Berk.
- Jo. - Kom nu.
- Sådan. - Ja.
Miss Bond, miss Bond, miss Bond.
- Okay, men det vil ikke virke. - Sid ned.
- Okay. - Læn dig tilbage.
- Okay. - Sådan, det er godt.
Kryds armene over brystet. Godt. Luk øjnene.
Luk øjnene. Luk øjnene.
- Ligger du godt? - Nej.
Fremragende. Børn, lyset.
Miss Dooley, vil du akkompagnere?
Ja.
Det vil jeg.
Miss Bond.
Du bliver søvnig.
Meget søvnig.
Du føler dig let som luft.
Og du hører kun in stemme. Kun min stemme.
Alle andre lyder glider væk.
Dine øjenlåg bliver tunge, meget tunge. Du kan knap holde dem oppe.
Du -
- er nu -
- i dyb søvn.
Mrs. Howard, enhver høj lyd kan vække hende -
- og så falder hun.
Ja, ja.
Miss Bond, mine damer og herrer.
Jeg sagde jo, det ikke virkede.
Mor, mor, du skulle have set det. Mr. Berk fik miss Bond til at svæve.
Er du okay?
Selvfølgelig, der skete ikke noget.
- Jo, der gjorde. - Nej.
- Du svævede. - Nej.
- Er det post? - Ja.
- Undskyld mig et øjeblik. - Men posten er her, mor.
- Mr. Berk. - Tak.
- Miss Bond. - Er der et fra far?
Nej, søde, ikke i dag.
Han skriver tit nok.
Mrs. K., hvis jeg bliver gift, når jeg bliver gift, -
- håber jeg at få en mand som din.
Med mit held får jeg nok en bums, der aldrig...
Glem. Glem det.
- Åh, nej. Åh, nej. - Er der noget galt?
Min stakkels fætter Frederich er blevet overfaldet af en vagabond.
Tog hans ur og pung -
- og tævede ham.
Sikke en skam.
Passer hans kone ham?
Han er ikke gift.
Jeg er faktisk hans eneste familie.
Mrs. Kittredge, kunne han bo her hos os et par dage?
Altså når han får det bedre. Jeg lover at betale for hans mad.
Ja da, jeg har en ekstra seng på loftet.
- Jeg gør den klar. - Tak.
Miss Bond og jeg talte om vagabondkriminalitet.
Det er bare rygtet. Den slags hører man, når man kører rundt.
Men de siger, der har været en stor mængde vagabondkriminalitet.
- Ikke alle vagabonder er ens. - De har gennemrodet folks hjem -
- og røvet dem i dagslys. Der burde gøres noget.
Der er snak om at drive dem ud.
De røver folks hjem.
Måske burde vi låse vores værdier inde.
Jeg syer mine ind i mine unævnelige.
Miss Dooley, der er børn til stede.
Går de ikke med unævnelige? Det håber jeg.
Min far har pengene i kælderen.
Er det ikke sjovt? Bankmanden der ikke stoler på banken.
Mrs. K., ville du have noget imod at have den i dit skrin?
Den er gammel og værdifuld siger de.
Bare for en sikkerheds skyld.
Selvfølgelig. Den er smuk.
Ja?
Ms. Kittredge, jeg fandt et sted at lave buret -
- ovre i hjørnet ved tørresnoren.
- Godt. Tak, Will. - Kom, Countee.
Hav en god dag.
- Hej, Will, Countee. - Hej.
Måske bør du også låse dem her inde.
Ja, jeg tror, jeg følger trop.
Jeg ville hade at miste min fars ur.
Og de her ringe.
Men det er din vielsesring.
Det er okay. Det er bare for, den ikke bliver væk, Stirling.
"Venlighed og ære i vagabondsamfundet "?
Der er ikke et spørgsmålstegn. Det er et udråbstegn.
"Venlighed og ære i vagabondsamfundet."
Du må indrømme, det er friskt.
Ja, men søde, -
- normalt vil man gerne have folk til at købe avisen, ikke grine af den.
Der er gode og dårlige vagabonder, sir.
Ligesom med æbler.
Og med -
- redaktører.
Kom her, Kit.
Kan du se det kort?
Hver eneste af de byer, Dayton, Hamilton, Cincinnati, -
- har meldt lovbrud, hvor vagabonder er mistænkt.
De tilbyder $ 150 til enhver, der fanger de vagabonder.
Så spørg dig selv, hvem vil betale for at høre, hvor gode vagabonder er?
Det er derfor, de skal høre det nu.
Lad mig give dig et tip.
Nogle gange må man spille den melodi, fok vil synge til.
Et indbrud. North Abbott Place 51.
- Der er set en haltende vagabond. - Det er der, Ruthie bor.
Det var en vagabond. Han kom ud.
Midt på dagen.
- Han haltede. - Ja.
- Andet? - Havde han en tatovering?
Noget usædvanligt, en fugl måske?
- Det her er et åsted, miss. - Ja, han havde faktisk noget.
- Stærke farver. - Det er det.
- Det er tatoveringen. - Frank?
Herovre.
- Hvad får du det til, sherif? - Det kalder jeg et visitkort.
Will?
- Er alt i orden, Kit? - Hvor er Will?
Det ved jeg ikke. Han burde være her.
Måske blev han forsinket.
Post.
Hvis bare det var så nemt.
Lad os se, vi har et til Mr. Berk. Det giver jeg ham senere.
Klart, mrs. Kittredge.
Fra far?
Det er fra tante Millie.
Stirling, der er et til dig.
Mor.
Det er fra New York.
Fra far.
Og der er også et deri til dig.
40 dollars?
Undskyld mig.
Værsgo.
Hvad laver du heroppe?
- Undskyld, jeg... - Nej, det er fint.
Jeg skifter bare sengetøj.
Jeg ledte efter dig før. Jeg glemte at spørge til brevet.
Siger din far, hvornår han kommer til Cincinnati igen?
Stirling?
Åh, nej.
Han vil have jer til New York, ikke?
Det er det. Det er derfor, du er ked af det.
Din far fandt arbejde i New York -
- og nu vil han have jer med.
Hvorfor kan folk ikke finde arbejde i Cincinnati?
Jeg hader postbuddet.
Og post, -
- breve og ord. Jeg hader ord.
- Hvad snakker du om? - Fordi man tror på dem.
Selv når de ikke er sande.
Hans sagde, han ville skrive. "Du hører fra mig."
Din far?
Jeg fik ham til at love.
Gjorde du?
Han holdt ord i starten.
Jeg fik et brev hver uge.
De blev færre og færre, -
- indtil de stoppede en dag.
Og så tog hun sin ring af.
Skrev du det brev til din mor?
Hun har bare brug for at høre fra ham.
Men der lå penge i brevet.
Han gav mig dem, før han rejste.
Til et nødstilfælde.
Jeg tror, jeg vidste det hele tiden.
Han kommer aldrig tilbage til os.
Hej, Kit.
Jeg har noget til dig.
Det er et løbehjul.
Tak.
Will, hvad er der sket med dit ben?
Jeg slog det i forgårs.
Er du sikker på, det ikke skete i går morges?
Har du noget imod et par spørgsmål?
Nej, sir.
Hvordan slog du helt præcist dit ben?
Jeg blev angrebet.
Siger du det?
Ja, sir.
Det var i forgårs.
Nogen sparkede mig over knæet.
Er det de støvler, du havde på?
- Nej, han tog mine støvler. - Er det ikke en skam?
Nu ville vi have svært ved at identificere et fodaftryk.
Huskede du at melde det?
Hvem ville lytte til en vagabond, sir?
Kender du Smithens?
Ruthie Smithens?
Alle de her folk lader til at mene, at du ved en god del om hende.
- Om hendes finansielle situation. - Nej.
Vidste du, at familien Smithens var bortrejst?
Jeg vidste, de var væk, ja, sir.
Husker du, hun fortalte, -
- at de opbevarede deres penge i kælderen?
Jeg må bede dig blive i lokalområdet.
Hvis du tager et tog midt om natten, -
- eller hvis du sætter en fod uden for bygrænsen, -
- så får jeg dig låst inde så hurtigt, -
- at jeg sætter de støvler tilbage på dig.
Forstår du mig?
Stop! Tyv!
- Hallo, dig der. Stop. - Hallo?
Mor? Er du der?
- Kit? Stirling? - Hvem der?
- Hvad foregår der? - Vi er blevet røvet.
En gang til, Mr. Berk.
Jeg kunne ikke sove.
- Jeg hørte en lyd, ude troede jeg. - Det gjorde jeg også.
Så jeg tjekkede og der så jeg ham.
Will Shepherd?
Det var mørkt.
Det var Will. Og han bar på skrinet.
Ms. Kittredge, har du nogle ejendele i det skrin?
Alle vores penge var i det skrin.
- Tog han jeres penge? - Selvfølgelig.
Når han ved, de skal betale husleje?
- Lad os tage ham ind, Frank. - Nej.
Sikke en forfærdelig dreng.
Han talte meget om Robin Hood, Kit.
Om at stjæle fra de rige.
Men vi er ikke rige og det ved han.
Jeg tror ikke på det. Det gør jeg ikke.
Will Shepherd? Har nogen set Will Shepherd?
Will Shepherd?
Jeg er ked af at forstyrre så tidligt.
Nej, det er fint. Kom indenfor.
- Morgen. - Morgen.
En betjent fandt de her i Will Shepherds telt i morges.
Kan du identificere dem, madam?
Er det de støvler, du forærede Will Shepherd?
Og det her?
Åh, det er min broche. Ja.
Så du min mors ring?
Nej, søn.
Han må være startet hos Smithens -
- og gået videre til jer. Han vidste alt.
Nej, det er umuligt.
Røveren fra Smithens havde en tatovering.
Jeg hørte det fra et øjenvidne. Jeg har noter.
- Will har ikke en tatovering, sherif. - Søde.
Har I fundet ham endnu?
Ingen har set ham.
Ingen ved, hvor han er.
Kære far, der er gået uger -
- og Will og Countee er væk.
Jeg tror ikke, han ville røve os.
Men nogen gjorde og vores penge er væk.
Nu er der et tvangsauktionsskilt midt på vores smukke plæne.
Hvis det ikke var nok, vil onkel Hendrick ikke have Grace -
- med, når vi skal bo hos ham. Vi må af med hende.
Hvordan kan jeg give hende væk?
Jeg vil bede mor tale med ham igen. Hun er så trist, far.
Hun smiler næsten aldrig.
Hvorfor er du her ikke?
Hvorfor hører vi intet? Du ville skrive hver uge -
- og nu bliver der længere og længere mellem breve.
Du må ikke forsvinde.
Hvis du ikke arbejder i Chicago, hvorfor kan du så ikke...
Kære far, jeg fik et brev fra Frances og Florence i går.
De bor hos familien i i Sacramento og har det godt, -
- præcis som du sagde.
Nævnte mor, at Ruthies far talte med banken?
Og de giver os en måned mere i huset.
Jeg ved, Ruthie talte vores sag. Hun er en ægte ven.
Sidste uge lavede mor en kjole til mig af fodersække.
Jeg bar den 1. skoledag. Det var fint.
Den er smuk.
Faktisk synes nogen af pigerne, den var så flot, -
- at hun lavede nogen til dem. For penge.
Tænk dig det.
Alt det lærred blev smidt ud.
Det er ren profit.
Tante Millie vil være stolt og onkel Hendrick vil afsky det.
Jeg tager den på, den dag vi flytter ind hos ham.
Jeg ved, du har korte ben, men du kan godt.
Ja, god pige, god pige.
Og at sælge æg er ikke så slemt. Faktisk er det lidt sjovt.
Æg. Køb jeres æg her. Friske æg. Femten cent per dusin.
Køb jeres æg her. Friske æg.
Mr. Berk tog hen for at hente sin fætter Frederich ved toget.
Jeg tror, et nyt ansigt vil muntre os op.
Og hvor end Will og Countee er, håber jeg...
Har han ble på?
Ja, Jefferson.
En abe?
Han hedder Curtis.
Jeg elsker dig, Curtis. Hvem er min lille abe?
Han er så sød.
Stirling, kom væk fra det ækle bæst.
Få den væk. Få den væk.
Curtis, kom.
Klø hans mave, -
- så er han din ven for evigt, ikke?
Klø hans mave...
Margaret.
Det er godt vi flytter, for ellers ville vi flytte.
Mr. Berk, der er en briks klar til dig ovenpå nu.
Undskyld rodet. Det er så stort et hus at pakke.
Der er ingen tid til det.
Tak for dit besvær, madam. Jeg bliver kun nogle dage.
- Er du fra Baltimore, mr. Berk? - Kald mig Frederich.
- Jeg er fra Canada. - Sikke et tilfælde.
Jeg troede, du var fra Poughkeepsie.
Jeg flyttede til Baltimore i 22 for at hjælpe Jeff i cirkus.
Vi kaldte os Luigi og Sam.
Jeg var Luigi.
Ja. Gode tider.
Nå.
Jeff savede en kvinde over, mens Lola sang.
- Lola? - Ja.
Lola. Det her var hendes yndlingssted.
Må hun hvile i fred.
Sheriffen sagde, tyven vidste alt.
Mr. Berk vidste, hvor mor havde tingene.
Men hvordan fik mr. Berk brochen ud af skrinet og ind i Wills telt?
Hvad hvis han aldrig lagde brochen i skrinet?
Ja. Et trick.
Kan I huske, da mr. Berk lagde sit ur i posen?
Han må have taget brochen op, lagt den i lommen...
- Givet den... - Frederich.
Han stjal Wills støvler.
Ja. Så må Frederich være taget hen til Wills lejr -
- forklædt som vagabond og gemt støvlerne og smykkerne i teltet.
Mr. Berk behøvede blot at få mistænkeliggjort Will.
Det halte ben.
Will sagde, nogen sparkede ham.
De fik ham til at halte og så begik de en forbrydelse, -
- hvor en haltende vagabond blev set.
- Ved mit hus. - Derfor gjorde han det i dagslys.
Han efterlod sit støvleaftryk -
- og ville gerne ses halte væk.
Hvad foregår der derovre?
Vi regnede det ud, Kit. Nu må vi gå til politiet.
Nej, ikke uden beviser.
- Ved du, hvor vi er på vej hen? - Ja da.
Det håber jeg.
Perfekt.
Lad os se i deres rum efter pengene.
Hvis der kommer nogen, så fløjt.
Er du sikker?
Hvor tit er det her hus helt tomt?
Alle er væk. Det er nu eller aldrig.
Kom.
- Ruthie, hold vagt. - Okay.
Vi skal finde vores penge. Hvor er de? Der er alle vores penge.
I krimier -
- er der en knap indeni de her kufferter, -
- som åbner et hemmeligt rum.
Hvor er den? Hvor er den knap?
Ruthie, jeg fik den.
Den røde pung.
- Du sagde, du havde et kort. - Ja.
Jeg har et.
- Jeg kan bare ikke huske hvor. - Fedt.
- Du skal bruge et kort til kortet. - Jeg har et kort, Jeff.
Ruthie, din mors halskæde.
Men hvor er skrinet?
Se her.
Dayton. Cincinnati. Hamilton.
Sarnia? Nej.
Columbus.
Cleveland. Ruthie, ved du, hvad det betyder?
Ja.
- Nej. - Mr. Berks fætter -
- har været overalt med vagabondkriminalitet.
Du store.
Åh, Gud. Hvor kom den fra?
Stirling.
Vagabondtegnet for fare.
Få ham til at holde mund. Sæt ham derind.
- Han tåler ikke spænding. - Som mig.
Du hører ikke mig skrige.
Okay, giv mig kortet. Kom så.
Hvad laver du?
Der er ikke noget kort.
Vel? Du begravede godset, men du aner ikke hvor præcist.
Lad mig tænke, okay?
- Lad mig tænke. - Det vil tage en evighed.
Jeg lagde den et sted, jeg ikke glemte, -
- hvor jeg ville finde den.
Kan du se? Jeg er ikke så dum, som du tror.
Okay, fedt. Lad os komme af sted, okay? Kom så.
Hvorfor står den her åben?
Er alt der endnu?
Hvor er det?
Du glemte den nok bare åben. Lad os gå.
Hvad laver den sten så her?
Den kom nok fra udenfor.
Der er vagabondtegn på, Jefferson. Det betyder fare.
Jeg kan ikke lide det.
Slet ikke.
Okay, hjælp mig med kufferten.
- Hvor skal vi hen med den? - Vi skal ingen steder.
Det er mistænkeligt.
Du siger, hvor godset er begravet.
Så tager du 4:00 toget til Baltimore.
Alene?
Jeg hader at rejse alene.
Frederich, hvis dit instinkt er rigtigt, og det tvivler jeg på, -
- så skal vi ikke have næsvise lejere eller små ambitiøse sheriffer.
Det er for farligt. Forstået?
- Lad os gå. - Hvad med Curtis?
Jeg lover at tage ham med næste uge.
- Du glemmer ikke, han elsker rosiner? - Kan vi ikke bare gå?
Kom.
Vent, min jakke.
Den er der på stolen.
Kom.
- Har du alt nu? - Ja.
Det er okay. Det er okay.
God abe. Jeg hopper ind i bilen.
Hvad? Hvor skal du hen?
- Det er for farligt. - Jeg skal finde pengene.
Ellers mister vi vores hjem.
Kit, nej.
Kit.
Åh, Gud. Kit, hvad laver du?
Stirling. Stirling, vågn op. Er du okay?
Ja.
Hent politiet. Jeg kører med dem.
Hvad?
- Hvorfor skal jeg rejse alene? - Fordi det skal du.
Du kan ikke have en abe i toget.
Jeg elsker også dig, Curtis.
Ind i bilen.
Du ved, hvor alt er, ikke?
- Ja, jeg ved det. - Gør du?
Hvor skal jeg så dreje?
- Venstre her. - Flot, tak.
- Flot. - Du må ikke råbe.
- Jeg prøver bare at få information. - Jeg viser dig ikke skatten.
Det er mig, der ved, hvor den er. Hvem er nu klog, skalle?
Idiot!
- Miss Bond. - Bond.
- Hvad? - Miss Bond. Stirling, kom.
- Vi har brug for dig. - Miss Bond.
- Vi har brug for dig. - Hvad?
Meget.
Det var Berk, der stjal pengene.
Og Kit gemte sig i deres bil.
Og de sagde noget om en togstation.
Ind i bilen. Ind i bilen.
- Ja. - Jeg ringer til politiet.
Er I okay deromme?
Kit skulle aldrig være taget med dem.
- Hvilket tog gik de efter? - 4:00 til Baltimore.
Det lød som om, pengene var Begravet i skoven ved stationen.
Interessant.
Vi må finde dem, før de finder Kit.
Okay, hold fast.
Hold da op.
8, 9, 10.
Okay, så graver vi.
Hvad mener du med "vi"?
3, 2, 1.
Nu har jeg den.
7.
Det er her.
Okay.
Åh, miss Bond.
Miss Bond, nej.
Bare rolig. Det hele skal nok gå.
Det er mr. Berks bil.
Jeg ringede til politiet. De er her snart.
Bliv nu her, okay?
- Kom, Ruthie. Lad os følge efter. - Men hun sagde bliv.
Kom nu, hurtigt.
Der er hun.
- Kit. - Hvad laver I her?
- Så nogen jer? - Nej. Miss Bond kørte os.
Hun vil hjælpe os. Se.
Er det der?
Rolig, rolig.
- Det er der. - Skovl.
Kom så.
Ja.
- De fandt skrinet. - Det er ikke fair.
Det er vores skrin, vores penge. Det er alt, hvad vi ejer.
Vi får den tilbage, Kit. Rolig.
- Kit kørte med. - De bebrejder Will.
Miss Bond ringede til politiet. De er på vej.
- Vent, hvor ringede hun fra? - Dit hus, hvorfor?
Vores telefon virker ikke, Stirling.
- Åh, nej. - Åh, nej.
Miss Bond.
Miss Bond var med i det fra starten.
Hvordan kunne jeg overse det?
Enhver tryllekunstner har en hjælper.
- Hvad snakker du om? - Man kan ikke få folk til at svæve.
- Med mindre de er med på tricket. - Præcis.
Hvad gør vi nu?
...vend om og gå rundt om...
Magi.
Herovre.
Hun har et kamera.
Kit.
Herovre.
Nej.
Op. Nej, vent, vent.
Han tager godset. Fang ham.
Fang ham. Fang ham.
Det er okay, Stirling. Ingen gør dig noget.
Åh, nej. Åh, nej.
Vagabondjunglen. Vi kan gemme os der.
Jeg har en ide.
Hvad laver du?
Giver os et forspring.
Lad Kittredge beholde sine penge.
- Stop det. - Det var ikke en del af planen.
Okay, der lå $250 i den. Jeg lader dem ikke beholde noget.
Bed din kæreste holde mund.
- Stille. - Kæreste?
Vær ikke så naiv, Lucinda. Det er sådan her fra nu af.
Åh, turtelduer.
Det er godt, jeg kan læse vagabond.
Denne vej.
Kom så. Kom så. Kom så.
Okay, vi er tæt på.
- Kit? - Will.
- Hvad laver I? - De jagter os.
Det var Berk og miss Bond.
- Berk? - Det var ikke dig.
- De kommer. - De snød dig.
Kom.
Ja, det er godt.
Godt, hva'?
Det er vel nok godt, du kan læse vagabond.
Kom så, lad os løbe. Kom så.
Hej. Undskyld mig.
Måske kan I hjælpe os.
Vi er på skovtur tæt i nærheden -
- og nu er vores børn blevet væk.
Det gør mig ondt.
Ja. Så vi tænkte, at de var vandret herover.
Ja, selvfølgelig. Selvfølgelig. Har nogen set nogen børn?
Nej.
Altså, jeg har...
Lad mig se.
50, 70, 80.
100 dollars -
- som nok ville kunne købe meget mad til den baby -
- og som kunne give nogen af jer en ny start.
Så I igen kunne blive -
- respektable samfundsborgere.
Respektable samfundsborgere?
- Ja. - Som dig?
Goddag, mine små engle. Fang dem.
Hjælp. Hjælp.
Hjælp. Det er mine penge. Kom med dem.
Ikke så hurtigt.
Slip mig.
Nej.
Tak, madam.
- Velbekomme. - Lucinda.
Magien er væk.
Nej. Nej.
Nej.
Tilgiv mig, Kit. Jer alle sammen. Jeg er ked af det.
Vi fik overbevist os selv om, -
- at desperate tider retfærdiggør desperate handlinger.
Jefferson, jeg var naiv.
Der strejfede vi af sted igennem landet som Robin Hood og -
- stjal fra de rige for at give til de fattige.
Når vi rent faktisk -
- bare stjal fra de rige og de fattige og beholdt det.
Det var faktisk det, vi gjorde.
Og du, -
- Jefferson Jasper Renee Berk.
Renee?
Du er ingen Robin Hood.
Skal vi ikke sige til sheriffen, vi løste forbrydelserne?
Det var ikke vagabonder.
Ja. Det er rigtigt.
Hov, kom nu. Rolig.
- Farvel, mine venner. - Farvel, miss Bond.
Hvor er Countee, Will?
Ved I, man siger, man gemmer ting bedst i frit skue?
Ja. Nej.
Hej, Countee.
- Forklædte du ham som pige? - Jeg er pige.
Han er en hun? Er du en hende?
Lad mig præsentere Constance Angel Eudora Garvey.
Undskyld vi snød jer, -
- men jeg lovede hendes far at se efter hende.
- Der er farligt for piger på farten. - Er I sure?
Selvfølgelig ikke. Og din kjole er flot.
- Tak. - Skal jeg kalde dig Constance?
Nej.
Godt.
Du er måske en pige, men for mig er du en dreng.
Tak, tror jeg.
Ja.
Vagabonder uskyldige
Rejsende tryllekunster og bibliotekar fanget
Pige får belønning
Folk i Ohio Valley Siger tak med $ $ $
Lokal pige fanger tyve, redder hjem
Det ser godt ud.
- Hvor udsøgt. - Fantastisk, Margaret.
Vi har meget at være taknemmelige over.
Hørt, hørt. For Kit.
Vi ville ikke være her endnu uden dig.
For Kit.
Din far ville være stolt.
Og hvad hører du fra Chicago, Margaret?
Kit, vil du række miss Dooley bønnerne?
Ja.
- Kit. - Will? Countee?
Madam.
Undskyld vi forstyrrer, -
- men vi ville sige tak, nu hvor det er Thanksgiving.
Det tager kun et øjeblik.
Kom indenfor.
- Må vi? - Gerne.
- Åh, Will. - Vi ville bare takke jer.
- Det er din. - Hej. Tak.
Hej.
- Hej. - Hej.
Vi kan ikke takke dig nok, miss Kittredge.
Åh, Gud... Will.
- Sikke en gryde. - Jeg har...
Hej. Mange tak.
- Tak. - Mange tak.
I må ikke gå.
Jeg kan ikke finde på en bedre måde at fejre end sammen med jer.
Vil I ikke slutte jer til os?
Det ville være en ære.
Hallo?
Far?
Far.
Åh, Kit. Kom her. Lad mig se dig.
Åh, søde.
Du lovede mig at skrive en gang hver uge.
- Og der et gået... - For lang tid.
Jeg ved det, Kit.
Hver dag tænkte jeg, "I morgen går det bedre."
Men det gjorde det aldrig.
Og så indså jeg, -
- at kunne jeg ikke se dig -
- eller din mor i øjnene og sige sandheden, -
- så var det som den gamle bil.
Jeg lod det slå mig.
Det vil jeg ikke.
Kit?
Jack?
Jeg er her.
Og jeg finder et job.
Det lover jeg.
I Chicago?
Nej, Kit.
Lige her i Cincinnati.
Jeg er hjemme for at blive.
Vil du have mere juice?
Tak. Det er lækkert.
Tak.
Mr. Pennington.
Tak, sir.
Den søn du har på min alder, -
- vær sød at skrive til ham -
- i aften -
- for min skyld.
- Undskyld mig. Alle sammen. - Vent.
Stille, alle sammen.
Countee har noget, hun vil sige.
Klar?
"Koen hoppede over månen."
Hvorfor hopper koen over månen?
Det er fjollet.
Her prøvede jeg at læse og så står der det?
Kom her.
Jeg er stolt af dig.
Hej.
Kit, søde.
Der er en gæst til dig.
Margaret Mildred Kittredge.
Mr. Gibson?
Værsgo. Frisk fra trykken.
Et barns syn på depressionen
- Mener du det? - Tillykke, reporter.
Du er på tryk.
Mor, far, hørte I det? Jeg er på tryk.
Jeg vidste du kunne, skat. Det har jeg altid vidst.
Kom, lad os vise det til alle.
Mr. Gibson, vil du ikke have en drink?
Vi fejrer helligdagen.
- Måske bare en, mrs... - Det er miss. Miss Dooley.
Men du kan kalde mig May.
Det var min mors navn.
Du gode.
Det er lidt af et sammenfald...
Hvilken slags drinks har I i aften?
Den november dvælede vi ikke ved det, vi havde mistet.
I stedet fejrede vi, hvad vi havde.
Er alle klar?
Ja.
Okay, så.
Vi er nu et.
- Uh. - Jeg er et med aben.
Mor må ikke vide det.
Nej, vent. VI har ikke sagt den hellige Træhuleed.
Depression havde ændret vores liv.
Og selvom den lod os kæmpe, så gjorde den os også stærke.
Kit, aben har dit kamera.
Uanset hvad livet nu havde i vente til mig, -
- så var jeg klar.
Tekstning: SDI Media Group